Tomas Tranströmer. Det vilda torget. Postludium.
Jag släpar som en dragg över världens botten.
Allt fastnar som jag inte behöver.
Trött indignation, glödande indignation.
Bödlarna hämtar sten, Gud skriver i sanden.
Tysta rum.
Möblerna står flygfärdiga i månskenet.
Jag går sakta in i mig själv
genom en skog av tomma rustningar.
Traducció de Carolina Moreno Tena
La Plaça Salvatge. Postludium.
M'arrossego com un ruixó pel fons del món.
Tot el que no em cal s’hi enganxa.
Indignació cansada, resignació ardent.
Els botxins cullen les pedres, Déu escriu a la sorra.
Cambres callades.
Els mobles a punt d’aixecar el vol al clar de la lluna.
Entro lentament a dins meu
a través d’un bosc d’armadures buides.
Etiquetes de comentaris: Tomas Transtömer
![](https://resources.blogblog.com/img/icon18_email.gif)
![](https://resources.blogblog.com/img/icon18_edit_allbkg.gif)
0 Comments:
Publica un comentari a l'entrada
<< Home